Hrothgar!
Haluan simaa! Tuo simaa, kuningattareni.
TANSKA 507 JAA
Kiitos, kaunis kuningattareni.
Hrothgar!
Juttu menee näin, Aesher.
Et oikeasti kuole kuoleman jälkeen-
- kunhan hyväksyt hänen olevan ainoa oikea Jumala.
Takaisin!
Haluan suukon, kaunokainen. Anna suukko.
- Lopeta! - Haluan suukon.
Lisää!
Kauniit taanini!
Minä, kuninkaanne Hrothgar, vannoin vuosi sitten, että juhlisimme-
- uudessa ja mahtavassa salissa voittojamme.
Enkö olekin pitänyt sanani?
Tässä salissa jaamme valloitus saaliimme-
- kullan ja aarteet.
Sali on oleva ilon ja haureuden paikka!
Tästä hetkestä ajan loppuun asti saakka salin nimi olkoon Herot.
Jaetaanpa vähän aarretta!
Se on valloituksistani.
Unferth!
Tämä on Unferthille, viisaimmalle neuvonantajalleni.
Hän on impien häpäisijä ja rähinöitsijöistä urhein.
Missä pirussa sinä olet, senkin rotannaamainen paskiainen?
Täällä, kuninkaani.
Tule tänne, senkin kiittämätön moukka.
Hrothgar!
Simaa!
Simaa.
Simaa!
Loiskutat simani maahan. Missä simani on?
Loiskutat simani maahan.
Cain, senkin kömpelö idiootti. Kehtaatkin haaskata kuninkaan simaa.
Hrothgar!
Antakaa minulle miekka!
Aseistautukaa!
Pysykää maassa, arvon rouva.
- Antakaa minulle miekka. - Herrani!
Taistele minun kanssani!
Taistele minun kanssani.
Taistele minun kanssani, piru vie.
Ei.
Mikä se oli?
Grendel.
Mitä sinä olet tehnyt, Grendel?
Äiti?
Kaloja, susia ja karhuja sekä pari lammasta-
- mutta ei ihmisiä.
Pidät ihmisistä.
Tässä.
Ihmiset ovat surmanneet niin monet meistä.
Ihmiset pitivät meteliä!
He ulvoivat ilosta.
Ihmiset satuttivat minua.
He satuttivat päätäni-
- ja satuttivat korviani.
Oliko Hrothgar siellä?
En satuttanut häntä lainkaan, en ollenkaan.
Hyvä. Hyvä poika.
- Hyvä ja hellä. - Äiti...
Kootkaa uusi kokko. Tallien takana on kuivaa puuta.
Polttakaa kuolleet.
Sulkekaa salin ovet ja ikkunat.
Kuningas määrää, ettei saa iloita millään muotoa.
Täällä löyhkää kuolemalta.
Herotin häpeästä lauletaan jo etelän valtakunnasta pohjolan jäämaihin asti.
Se, joka surmaa Grendelin, saa puolet valtakuntani kullasta.
Tiedoksenne: Kansa uhraa vuohia ja lampaita Odinille ja Heimdallille.
Rukoilemmeko myös uudelle roomalais- jumalalle, Kristus Jeesukselle?
- Kenties hän voisi helpottaa hätäämme. - Ei, Unferth.
Jumalat eivät auta meitä, ellemme auta itseämme.
Me tarvitsemme sankarin.
Airot ylös!
Veto!
Näetkö rannikon ja tanskalaisten merkkitulen?
- Näen vain tuulen ja sateen. - Ei tulta, ei tähtiä oppaana.
Olemme eksyksissä ja meren armoilla.
Meri on äitini. Hän ei minua synkkään kohtuunsa takaisin ota.
Minun äitini oli kalamuija.
Toivoin kuolevani taistelussa kuin kunnon soturi.
Veto!
Miehet ovat huolissaan. Myrsky on loputon, Beowulf.
Tämä ei ole mikään maallinen myrsky.
Mutta pirullinenkaan puhuri ei meitä pidättele-
- jos todella haluamme perille.
- Kuka haluaa elää? - Me haluamme!
Melokaa sitten olan takaa! Beowulfin vuoksi!
Kullan vuoksi!
Kunnian vuoksi!
Veto!
Beowulf. Seis!
Ei.
Keitä olette? Pukeudutte kuin soturit.
Puhu, tai lävistän sinut tällä.
Me olemme gööttejä. Olen Beowulf, Edgethow'n poika.
Etsimme prinssi Hrothgaria ystävyyden nimessä.
Täällä on kuulemma hirviö. Maanne on kuulemma kirottu.
- Sellaistako puhutaan? - Häpeästänne lauletaan...
...jäisestä pohjolasta Vinlandin rannikoille.
- Demoni ei ole häpeämme. - Olen Beowulf! Minä tapan hirviön.
Luulin, ettei kultamme vuoksi kuolevia hölmöjä enää olisi.
Jos me kuolemme, kuolemme kunnian vuoksi.
Herrani?
Ulkona on gööttisotureita.
He eivät ole kerjäläisiä. Johtaja Beowulf on...
Beowulf? Edgethow'n pikkupoika?
Missä Beowulf on?
Siinähän sinä olet, poika.
- Tervetuloa. Miten isäsi voi? - Hän on kuollut.
Hän kuoli kaksi talvea sitten merivarkaiden kynsissä.
Hän oli urhea mies. Miksi tulitte luoksemme meren takaa?
Tulin tappamaan hirviönne.
Ja myös maistamaan kuulua simaanne.
Moni urhea mies on tullut maistamaan herrani simaa.
Moni on myös luvannut lopettaa painajaisemme.
Aamuisin he ovat verta, jota siivotaan lattioilta-
- penkeiltä ja seiniltä.
En ole juonut mitään, vielä. Tapan kyllä hirviönne.
Hän tappaa hirviön. Kuulitteko? Grendel kuolee.
- Grendel? - Hirviön nimi on Grendel.
Tapan siis Grendelin.
Minä, Beowulf, tapoin jättiläisten heimon Orkney-saarilla-
- murskasin merikäärmeiden kalloja.
Peikosta ei ole enää teille haittaa.
Tiesinhän, että meri toisi meille sankarin.
Menetkö nummien synkälle lammelle ja tapat hirviön pesäänsä?
Mukanani on 14 urheaa taania. Olemme olleet merellä kauan.
On jo korkea aika maistaa maailmankuulua kultaista simaasi-
- ja juhlia legendaarisessa salissasi.
Sali on suljettu herran käskystä.
Iloitseminen salissa tuo Grendel-pirun paikalle.
- Siinä tapauksessa... - Simasali auki! Juokaamme!
Ei hankkiuduta ongelmiin.
Hondshew, esitä edes kuuntelevasi.
Hyvästelit vaimosi vasta viisi päivää sitten.
Viisi päivää? Odin sentään, ei ihmekään, että kupeitani polttaa.
Siinähän sinä oletkin. Ajattelin isääsi. Hän oli suurmies.
Paetessaan Wylflingejä hän tappoi yhden heistä paljain käsin.
- Heatholafin. - Niin juuri.
Maksoin verivelan isäsi puolesta. Hän vannoi uskollisuutta minulle.
Pelastin hänen nahkansa, joten sinä pelastat nyt meidät.
Eläköön mahtava Beowulf-
- joka pelastaa säälittävät tanskalaiset nahkamme.
Me olemmekin niin pirun kiitollisia, mahtava Beowulf.
Mutta saisinko suurena ihailijanasi esittää erään kysymyksen?
Kuulin eräästä toisesta Beowulfista-
- joka haastoi Brecca Mahtavan uimakilpaan avomerellä.
- Sinäkö se olit? - Uin Breccan kanssa.
Minä kun luulin, että kyseessä oli eri Beowulf-
- jolla oli vain sama nimi.
Kuulemani mukaan se Beowulf-
- hävisi uimakilpailun.
Hän vaaransi oman ja Breccan hengen-
- turhamaisuutensa ja ylpeytensä takia.
Rehentelevä hölmö! Ja hävisi vielä!
Ajattelin siis, että kyse oli varmasti jostakusta muusta.
Minä uin Breccaa vastaan.
Mutta hän voitti, et sinä.
Mahtava soturi ei voita edes uimakilpaa!
Puhun toki vain omasta puolestani...
...mutta en pelkästään epäile kykyjäsi Grendeliä vastaan-
- vaan luulen myös, ettet uskalla olla salissa pimeällä.
Juopon kanssa on vaikea kiistellä.
On totta, etten voittanut kilpaa.
Uimme viisi päivää vieretysten.
Säästin voimiani loppukiriä varten-
- kunnes myrsky puhkesi.
Se toi merihirviöt tullessaan.
Hirviöt hyökkäsivät uudestaan ja uudestaan.
Ne olivat synkkiä olentoja meren syvyyksistä.
Hakkasin ja viilsin kauheita petoja miekallani.
Niiden sisälmykset valuivat mereen.
Beowulf!
Sitten yksi niistä sai minut leukoihinsa...
... ja veti minut pohjaan.
Tapoin hirviön terälläni-
- jonka syöksin sen sydämeen.
Merihirviöitäpä tietenkin.
- Ja montako sinä tapoitkaan? 20? - Yhdeksän.
Viimeksi niitä oli kolme.
Voisitko kertoa nimesi?
Olen Unferth, Ecglafin poika.
Unferth, Ecglafin poika.
Tiedän, kuka olet.
Sanotaan, että tapoit molemmat veljesi-
- kun näit heidät yhdessä äitisi kanssa.
Kerron toisenkin totuuden, Unferth Veljensurmaaja.
Jos voimasi ja sydämesi olisivat yhtä vahvoja kuin sanasi-
- Grendel ei murhaisi kansaasi ilman vastaiskun pelkoa.
Tänä iltana se muuttuu!
Tänään göötit odottavat Grendeliä, eivät säikyt lampaat...
...kuten te.
Hienoa!
Tuollaista sisua me kaipaammekin.
Tapat siis Grendelin puolestani?
Juokaamme juhlistaaksemme tulevaa tappoa.
Beowulf.
Tule. Haluan näyttää jotakin.
Tule.
Siinä.
Kuninkaallinen Lohikäärmesarvi.
- Se on kaunis. - Eikö olekin upea?
Se on aarteistani suurin.
Ansaitsin sen taisteltuani Fafnirin, pohjoisnummien lohikäärmeen kanssa.
Maksoin siitä melkein hengelläni.
Kurkun alla on pehmeä kohta.
Siihen pitää iskeä terällä.
Vain niin voi tappaa lohikäärmeen.
Monikohan on kuollut rakastettuaan aarteen kauneutta?
Ymmärtäähän sen.
Jos tuhoat Grendelin-
- aarre on oleva omasi ikuisesti.
- Tämä on suuri kunnia. - Kunnia on meidän.
Tuoko on demoninne?
Tuo oli susi. Grendelin tulemista ei kuule.
Kuulet kyllä, kun minä tulen.
Mahtava himon jäseneni vie sinut paratiisiin ja hurmioon.
Kukaan muu ei voi sinua sen jälkeen tyydyttää.
- Anteeksi vain. - Älä viitsi.
- Sanoin ei ja tarkoitan sitä. - Miksi?
On jo myöhä. Hirviö voi tulla milloin vain.
Kävisikö pikainen ahmaisu?
Hetki koittaa. Tämä vanhus kaipaa untaan.
Missä on kaunis sänkykumppanini? Tule, rakkaani.
- Pian. - Tampatkaamme tyynyjä, Wealthow.
Älä koske minuun!
Niin sitä pitää, tyttöseni.
Herrani!
Kenties arvon rouva sulostuttaisi korviamme-
- vielä yhdellä laululla ennen lepoa.
Se on vähintä, mitä voin tehdä.
Näemme aamulla, jos Odin suo.
Pidä huoli, että taanisi sulkevat ovet.
Hyvää yötä.
Hyvää yötä, Beowulf. Varo merihirviöitä.
Mielikuvituksesi on varmasti niitä täynnä.
Se oli kaunista.
Menkää, teidän majesteettinne.
Tietenkin. Grendel.
- Demoni on aviomieheni häpeä. - Ei häpeä, vaan kirous.
Ei, vaan häpeä.
Miehelläni ei ole muita. Ei poikia.
Eikä hän muita saakaan.
- Millainen muija oli, Hondshew? - Ei sopiva minulle.
Mutta tämä sopii sinulle:
Mitä teette, herra Beowulf?
Oliolla ei ole miekkaa eikä panssaria.
Minulla ei ole asetta, joka tappaisi hirviön.
Taistelemme tasavertaisina.
Kohtalo ratkaiskoon.
Hyvä. Vielä lisää ketjua.
Jo riittää rilluminen.
- Hulluhan sinä olet. - Tiedän.
Kalvaako sinua jokin, Wiglaf?
Juttu haisee pahalta, herrani.
Miehet eivät ole valmiina.
Vapaat naiset häiritsevät heitä.
Ennen taistelua on pidättäydyttävä!
- Soturin mielen täytyy olla selkeä. - Hyvää yötä, Wiglaf.
- Mitä me teemme, kun nukut? - Laulakaa, ja lujaa!
Kuulitte kyllä. Laulakaamme siis.
Laula, Olaf!
Grendel koputtaa.
Se lienee suloinen Yrsani.
- Hän haluaa minun maistavan mettään. - Herrani.
Kärsivällisyyttä, rakkaani.
Ei! Hondshew, ei!
Lempo soikoon, se on se hirviö!
Äpärällä ei ole vempelettä!
- Ei vempelettä? - Ei.
- Demoni kutistuu. - Se kutistuu.
Demoni!
Verenvuodatuksesi on ohi, demoni.
- En minä demoni ole. - Se puhuu.
Mikä sinä olet?
Olen repijä, riipijä, viiltäjä ja kynsijä.
Olen pimeyden hampaat ja yön raatelukynnet.
Olen vahva, himokas ja vahva. Minä olen Beowulf!
Grendelin käsi. Sinä teit sen.
Hän teki sen!
Pedon raaja on revitty. Beowulf tappoi sen!
- Eläköön Beowulf! - Eläköön Beowulf!
Herrani, Beowulf tappoi demonin.
Odin olkoon ylistetty.
- Runonlaulajat levittäkööt sanaa. - Kyllä, herrani.
Huomenna juhlitaan ilolla.
Painajaisemme on ohi.
Tule sänkyyn, suloinen.
Tarvitsen pojan perillisekseni. Sinun on aika tehdä velvollisuutesi.
Miten voisin maata kanssasi? Sinä makasit sen naisen kanssa.
Minun ei olisi pitänyt kertoa sinulle.
Grendel, poikani.
Poikaraukkani.
Äiti...
Hän satutti minua, äiti.
Nuku, poikani.
- Hän murhasi minut, äiti. - Kuka sinut murhasi, poikani?
- Hän repi käteni irti. - Hän saa maksaa, kultaseni.
Kuka hän oli?
Hän oli niin kovin vahva.
- Kovin vahva... - Kuka hän oli?
Hänen nimensä oli...
...Beowulf.
Beowulf...
He olivat mahtavia sotureita.
Heidän kuolemansa oli kurja.
Heidät murhasi kurja olento helvetin syövereistä.
Heidän kunniaansa lauletaan ikuisesti.
Juokaamme heidän muistolleen. Nosta sinä ensimmäinen malja.
Minua ei nyt huvita iloita.
Menen laittamaan veneen valmiiksi.
Olemmehan yhä lähdössä huomenna nousuveden aikaan?
Olemme.
Taanit, ystävät, veljet...
Tämä paikka on ollut minulle surun paikka.
Kaikille meille se on ollut surun ja kuoleman paikka.
Hirviön valta on päättynyt tänään.
Hän kuulemma repi hirviön raajan irti paljain käsin.
Ovatkohan Beowulfin kaikki kolme jalkaakin vahvat?
- Saanet sen selville juhlissa, Gitte. - Ei hän minua halua, kuningattareni.
Tuokaa se tänne.
Wealthow, rakkaani.
Ole hyvä.
Teille, herrani.
Kiitos, mahtava kuningas.
Ja kiitos kaikille teille!
Kunpa olisitte nähneet minun surmaavan hirviön.
Olin unessa, kun se saapui.
Se repi oven auki paljain käsin.
Se oli kuusi metriä pitkä ja 10 miehen vahvuinen.
Katsoin sitä silmiin ja sanoin: "Minä olen Beowulf!"
Rantaan hyökyvät
Karmiininpunaiset aallot
Urhea taani.
Kuningattareni.
Minä rakastan sinua.
Haluan sinut, kuninkaani.
Vain sinut... Sankarini.
En ymmärrä. Missä miehesi on?
- Kuollut. - Kuollutko?
Tämä on unta.
Ei näin tapahdu. Olet pelkkää unta.
Minäkö unta, kultaseni? Anna minulle lapsi.
Tule minuun ja anna minulle poika!
Odinin nimeen!
Eikö Grendel olekaan kuollut? Kasvattiko hän kätensä takaisin?
- Kyse ei ole Grendelistä. - Kenestä sitten?
Hänen äidistään.
Sinä tapoit Grendelin.
Toivoin hänen äitinsä lähteneen maasta kauan sitten.
Montako hirviötä minun on surmattava?
Grendelin äiti, isä ja setäkin?
Pitääkö minun paloitella kokoinen demonien sukupuu?
Äiti on heistä viimeinen. Hänen jälkeen-
- demonien suku palaa pimeyteen.
Sinne he kuuluvatkin.
Entä äidin kumppani? Missä Grendelin isä on?
Grendelin isä ei voi ihmisiä vahingoittaa.
Beowulf...
Tein väärin epäillessäni sinua. En tee niin enää.
Veressäsi virtaa rohkeus. Pyydän anteeksiantoa.
- Sen saat. - Cain!
Ota miekkani. Se kuului isäni isälle.
Se on nimeltään Hrunting.
Miekka ei pärjää demonien taikuudelle.
Olen pahoillani, että epäilin sinua.
Ei, minä olen pahoillani, että mainitsin veljessurmasi.
Puhuin äkkinäisesti.
En ehkä palaa.
Esi-isiesi miekka voi kadota kanssani.
Se ei katoa, kunhan se on kanssasi.
Entä sinä, mahtava Wiglaf?
Oletko sinä yhä kanssani?
Loppuun asti.
Katso.
Hän lienee vesidemoni.
- Älä kohtaa häntä elementissään. - Tiedän.
Haluatko, että tulen mukaasi? Hyvä.
Odotan täällä.
Toit minulle näemmä aarteen.
Paljasta itsesi!
Mikä sinä olet?
Oletko sinä se, jota Beowulfiksi kutsutaan?
Mehiläissusi.
Karhu.
Olet niin kovin vahva mies.
Sinulla on kuninkaan voimat.
Kuningas sinusta vielä tuleekin.
Mitä sinä minusta tiedät, demoni?
Tiedän, että kaiken hienoutesi alla-
- olet hirviö siinä missä poikani Grendelkin.
Hienouteni?
Kuninkaalla tulee olla hienoutta.
Tarinastasi voisi tulla suurin kaikista.
Kertomus sinusta eläisi silloinkin, kun kaikki nyt elossa oleva-
- on tomua.
Beowulf.
On pitkä aika siitä-
- kun mies on vieraillut luonani.
En tarvitse miekkaa tappaakseni sinut.
Et tietenkään, rakkaani.
Veit minulta pojan.
Anna minulle poika, urhea taani.
Jää luokseni. Rakasta minua.
Rakasta minua, niin tarjoan rikkauksia-
- joita ei voi kuvitellakaan.
Teen sinusta-
- suurimman koskaan eläneen kuninkaan.
Niin kauan kun minä olen sydämessäsi-
- ja kultainen sarvi hallussani-
- sinä olet oleva ikuisesti kuningas.
Ikuisesti vahva, mahtava-
- ja kaikkivoipa.
Sen minä lupaan.
Sen minä vannon.
Herrani.
Se on kuollut, arvon rouva.
Lopetettuani Grendelin hirveän äidin-
- revin roiston pään irti.
Kirouksenne on poissa! Odin olkoon ylistetty!
Beowulf olkoon ylistetty! Kirouksemme on poissa.
Viekää tämä pois silmistäni.
Mereen ja äkkiä.
Syöksin Hruntingin Grendelin äidin rintaan.
Kun kiskoin miekan ruumiista, olio palasi jälleen henkiin.
Joten syöksin miekan uudelleen ämmän rintaan, ja sinne se jää.
Ragnarökiin asti.
Väkemme on kiitollinen Ragnarökiin asti.
- Lisää simaa, herrani? - Kyllä.
Onko juomasarvi teillä?
Ei.
Tiesin ahneen noidan himoitsevan sitä, joten heitin sen suohon.
Hän seurasi torvea, jolloin iskin mahtavalla Hruntingilla.
Etsin sitä noidan kuoltua, mutta sarvi oli iäti kateissa.
Etsi siis sankarillemme toinen malja, rakkaani.
Ensin minun on keskusteltava sankarin kanssa.
Beowulf.
Toit mukanasi Grendelin pään.
Entä äidin pää?
Hän makaa kuolleena nevassa.
Eikö yhden hirviön pää riitä?
Tapoitko sinä hänet?
Haluaisitko kuulla, miten taistelin hirveää ämmää vastaan?
Tiedämme molemmat, ettei hän ole hirveä ämmä.
Vastaa kysymykseeni. Tapoitko hänet?
Olisinko muuten päässyt karkuun?
Grendel on kuollut. Muulla ei ole minulle väliä.
Hän ei voi enää häiritä minua.
Äiti, se ämmä... Hän ei ole minun kiroukseni.
Ei enää.
Kuunnelkaa!
Herra Beowulf on mahtava sankari.
Hän tappoi Grendel-demonin ja saattoi sen äidin hautaan...
- Beowulfille! - Eläköön Beowulf!
Minulla ei ole perillistä. Minulla ei ole poikia.
Julistan, että kuoltuani kaiken omaisuuteni ja valtakuntani-
- surun ja häpeän salini-
- jopa ihanan nuoren kuningattareni...
Wealthowini.
Aivan kaiken...
...jätän sankarillemme.
- Herrani... - Olen puhunut!
Olen puhunut!
Minun jälkeeni-
- Beowulf, Edgethow'n poika, on oleva kuningas.
Beowulf!
Herrani.
Kaikki aikanaan, Beowulf.
Hrothgar!
Hänen täytyi pudota.
- Eläköön kuningas Beowulf. - Eläköön kuningas Beowulf.
Eläköön kuningas Beowulf.
Kuningas Beowulf.
- Jousimiehet. - Jousimiehet!
Tämä ei ole taistelua, Wiglaf. Tämä on teurastusta.
Friisiläiset haluavat tehdä itsestään sankareita.
- He haluavat, että heistä lauletaan. - Siitä laulusta tulee lyhyt.
Tunnetaanhan sinunkin tarusi pohjoisen meriltä ja lumialueilta-
- saarivaltakuntaan saakka. Olet hirviöiden surma.
Me ihmiset olemme nykyään hirviöitä.
Sankarien aika on kuollut.
Kristus-Jumala tappoi sen.
Hän jätti ihmiskunnalle vain itkevät marttyyrit-
- pelon ja häpeän.
Viekää minut kuningas Beowulfin luo!
- Puhu, friisiläinen. - Antakaa hänen olla!
Huvitteletteko te pilkkaamalla vihollista näin?
Antakaa hänen kuolla pian edes vähällä kunnialla.
Pelkuri! Tapa minut itse!
Roskaa! Kuningas ei taistele itse.
Tappakaa tunkeutuja ja nostakaa päänsä seipääseen.
Seis!
Kuningas ei saa taistella itse.
Antakaa hänen nousta.
Haluatko nimesi mainittavan Beowulfin laulussa?
Päättyykö taruni muka nimettömän friisiläisen kädessä?
Olen Friisian Finn.
Minun nimeni muistetaan ikuisesti.
Vain jos tapat minut.
Muuten et ole yhtään mitään.
Luuletko, että olet ensimmäinen tai edes sadas yrittäjä?
Kerron sinulle jotain, friisiläinen.
Jumalat eivät salli minun kuolevan sinun heikosta terästäsi.
Jumalat eivät salli minun kuolevan miekan terästä tai meren aaltoihin.
Jumalat eivät anna minun poistua nukkuessani ikäni vuoksi.
Istuta kirveesi tähän, Friisian Finn. Vie henkeni.
- Antakaa hänelle miekka, tai... - Tai mitä? Tapatko minut?
Tapa minut sitten! Tapa minut!
Tiedätkö, mikset voi tappaa minua, ystäväni?
Koska kuolin vuosia sitten, nuorena.
Antakaa hänelle kultaa ja lähettäkää kotiin.
Hänellä on tarina kerrottavana.
Teidän Majesteettinne. Oletteko loukkaantunut?
Minussa ei ole naarmuakaan.
Niin kaunis. Ja niin nuori.
Ursula, nuorena ajattelin, että kuningas taisteli joka aamu.
Iltapäivisin hän laskisi saalista ja illat yhtyisi kauniisiin neitoihin.
Mutta mikään ei ole niin hyvin kuin pitäisi.
Eikö edes kauniisiin naisiin yhtyminen, Teidän Majesteettinne?
No...
- Joinain öinä, Ursula. - Kenties tänä yönä?
Ei. Ikäni painaa minua tänään.
Huomenna, juhlien jälkeen.
Emmehän voi unohtaa, mikä päivä huominen.
Teidän päivänne. Beowulfin laulu kerrotaan silloin.
Poistitte pimeyden maasta.
Ja seuraavana päivänä juhlistamme Pyhän Kristuksen syntymää.
Jäit näemmä henkiin.
Valitettavasti friisiläisvalloittajat on ajettu mereen, kuningattareni.
Et ole leski. Vielä.
Miten lohdullista, mieheni.
Eläköön Beowulf!
... astui lähemmäs verisine hampaineen.
Beowulf seisoi ja otti pedosta kiinni.
Sormia ratkeili.
Paha henki Grendel halusi paeta ulos.
Kurja Grendel sai haavan.
Molemmat olivat täynnä raivoa.
Äänet kaikuivat salissa.
Urhea Beowulf, Edgethow'n poika-
- sai hirviöstä kiinni.
Molemmat olivat vihastuneita toisilleen.
Kurja Grendel sai haavan.
Sen olkapäässä oli suuri haava.
Suonet repesivät ja luulukot ratkesivat.
Beowulf sai voiton taistelussa.
Unferth.
- Etkö juhli kuninkaasi kunniaa? - Minulla on jotakin kuninkaalle.
Mitä?
- Minulla on jotakin kuninkaalle. - Näytä se minulle.
- En näytä. - Näytät sen minulle ensin.
Paskat, Wiglaf. Kuninkaan on nähtävä se.
Mitä kuninkaan on nähtävä?
Kadonnut on löydetty.
Kuninkaalle kelpo lahja.
Tunnistatko sen?
Mistä löysit sen?
Orjani Cain löysi sen nummien hedelmättömältä mäeltä.
Pieksin hänet, koska hän kävi lähellä epäpyhää paikkaa.
Herrani, eikö tämä ole...?
Vai niin, herra Beowulf.
Saat sen takaisin kaikkien näiden vuosien jälkeen.
- Tässä on sen löytänyt orja. - Älkää tappako minua.
Mistä löysit aarteen?
Anteeksi, että karkasin. Älkää satuttako minua enää.
- Vastaa kuninkaallesi! - Seis! Seis.
- Mistä? - Nummilta.
Aioin palauttaa sen, herrani. Vannon sen.
Onko siinä kaikki?
Et nähnyt demonia etkä noitaa?
Et nähnyt naista?
Eläköön Beowulf!
Katso itseäsi. Et ole mitään.
Olet pelkkää tyhjää.
Tule esiin ja näytä itsesi!
Kaikista rikkauksistasi huolimatta...
Huolimatta valtakunnastasi, vallastasi, kunniastasi-
- ja naisistasi.
Kenet haluat, että tapan ensiksi?
Nätin pedinlämmittäjäsi-
- vai viisaan kuningattaresi?
Mikä sinä olet?
Olen jotain, mitä jätit jälkeesi...
...isä!
Nukutko taas levottomasti?
Kaikki hyvin, tyttö. En minä sinua syö.
Hän näkee pahoja unia yhä useammin.
Kuninkailla on paljon omallatunnollaan.
Hän huutaa nimeänne unissaan.
Huutaako?
Uskon, että olette hänen sydämessään.
Niinkö?
Mietin usein...
- Mitä tapahtui? - Meillekö?
Oli liikaa salaisuuksia.
Luoja meitä auttakoon.
Mitä sinä minusta haluat?
Minulla on viesti isälleni.
Kerro, mikä tämän teki?
Näin koko kylän palavan. Lapset huusivat kuollessaan!
Se oksensi tulta ja savua, Teidän Majesteettinne.
- Piru vie! Mikä se oli? - Lohikäärme.
- Unferth on täällä. - Unferth.
Tekikö lohikäärme tämän? Seis.
Teit sopimuksen. Sinua ei satutettaisi.
Mutta kultainen sarvi on palautettu. Sopimus on päättynyt.
Kuka niin sanoi?
"Isien synnit."
Se oli viimeinen kuulemani asia.
Viimeinen asia, ennen kuin perheeni paloi elävältä!
Isien synnit.
Isien synnit!
Menkää asemiin suuren kuilun pohjoisreunalle.
Se on ainoa toivomme, jos epäonnistun.
Herrani.
- Älä mene! Minä anelen. - Olet vapaa. Minä vapautan sinut.
Etsi hyvä mies ja anna hänelle poika.
En halua ketään muuta kuin sinut.
En ole se mies, joksi minua luulet.
Tiedän, että olet suurmies ja sankari.
Olet siis samanlainen hölmö kuin muutkin!
Hyvin vaikuttavaa, rakas.
Panssari tosin näytti ylläsi paremmalta, kun olit nuori.
Eittämättä.
Mikset eläisi loput vuotesi rauhassa tyttörukan kanssa?
Anna jonkun nuoren sankarin pelastaa meidät.
Mitä? Antaisinko painajaisen alkaa alusta?
Ei. Toin tämän kauhun valtakuntaani.
Minun on tapettava hänet.
"Hänet."
Oliko hän niin kaunis?
Niin kallis kaunotar?
Kaunis ja täynnä hienoja lupauksia.
Minä olin heikko.
Olen pahoillani.
Olen hyvin pahoillani.
Olen aina rakastanut sinua, kuningattareni.
Kuten myös.
Pidä minut muistoissasi.
Älä muistele minua kuninkaana tai sankarina.
Muista minut erehtyväisenä miehenä vikoineni.
Tämä on oikea paikka.
Täällä surmasit Grendelin äidin.
Minulla ei ole poikia.
Jos demoni surmaa minut, olen järjestänyt asiat niin...
...että sinusta tulee kuningas. - Älä sano moista.
Sinun on tiedettävä jotakin, suuri ystäväni.
Ei! Mitään sellaista ei ole.
Olet mahtava sankari Beowulf!
Olet demonien surmaaja ja tuhoaja.
Tappakaamme se lentävä piru ja jatkakaamme elämäämme.
- Haluatko, että tulen mukaan? - En.
Hyvä.
Beowulf. Siitä on pitkä aika.
Ota kirottu sarvesi ja jätä maani rauhaan.
On liian myöhäistä, rakkaani.
Odinin kirotut kivekset!
Se suuntaa Herotia kohti!
Nyt!
Hrothgar.
Vauhtia!
Kirottu!
Liskonpääsi on vielä oleva seipään päässä!
Ei!
Herrani!
Ei!
Tänne!
Huolehtikaa kuningattaresta.
- Huolehtikaa kuningattaresta. - Huolehtikaa kuningattaresta.
Sanoinhan, että olemme liian vanhoja sankareiksi.
- Viedään sinut parantajalle. - Ei tällä kertaa, vanha ystävä.
Sinä olet Beowulf. Et kuole moiseen pikkujuttuun.
Kuuletko?
En kuule mitään.
Grendelin äiti, poikani äiti...
- Ei, herrani. - Minun...
Tapoit Grendelin äidin, kun olimme nuoria.
- Siitä lauletaan. - Enää ei kannata valehdella.
Ei enää.
Hän oli...
...meistä urhein.
Hän oli kaikkien soturien prinssi.
Hänen nimensä elää ikuisesti.
Hänen lauluaan lauletaan ikuisesti.